EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Godaften. -Godaften.
Terrace House er et show om seks fremmede, der bor sammen,
mens vi observerer dem.
Vi har kun forberedt et smukt hjem og biler.
-Der er ikke noget manuskript. -Det er rigtigt.
Shochan er væk igen i denne uge, da han indspiller en film.
RUI HACHIMURA, 21 ÅR WASHINGTON WIZARDS
I sidste uge fortalte Rui, han er en stor fan.
Ja, det er sandt.
Du ser detaljer, som kun en sand fan ville bemærke.
Han kommer med meget logiske kommentarer.
Jeg elsker det bare.
Ruka, derimod... Det er måske grusomt at sammenligne dem.
-Ja... -Jeg nyder hans bidrag.
-Rui er 21. Der er et års forskel. -Ruka har et år endnu.
Er Ruka lige så moden om et år?
Det bliver svært.
Men det er det, Ruka vil, ikke? Hans mål er at blive Spider-Man.
Marvels Spider-Man.
For at blive som Rui.
Det er som en jævn basketballspiller, der vil være NBA-stjerne.
Hvis vi bruger den metafor, mangler Ruka stadig at røre bolden.
-Præcis. -Sådan er det.
Han er der, hvor han lige har besluttet sig for at købe skoene.
Han har set en bar med et basketballlogo,
så han begynder med et besøg der.
Kommer du til den næste koncert?
Rejser du fra huset den 3.?
Ikke den dag, men kort efter.
Men hvis jeg skal tage en beslutning lige nu...
...føler jeg ikke, det er så alvorligt.
Nogle vil gerne date med det samme,
men andre kan ikke lide det. Der er to holdninger.
Kan Risako ikke lide at forhaste sig?
Jeg tror, det er det.
Hun overvejer tingene nøje, før hun handler.
-Hun dur ikke til dette show! -Sådan er Kenny også.
Du tager ikke fejl.
Så er der Haruka.
-Haruka spiste middag med Yusuke. -Hun leger tydeligvis med ham.
Det gjorde ondt at se på.
Jeg kan lide din stemning.
-Min stemning? -Det, jeg mener, er,
at jeg kan lide den energi, du udstråler.
Det har virkelig fanget min opmærksomhed.
Tak.
Jeg kan lide, at du er nuttet som et dyr.
Jeg har altid syntes, du er nuttet.
Jeg håber, hun falder for ham.
Men hun sagde tydeligt, at hun ikke er fysisk tiltrukket af ham.
Ligesom: "Hvis han kan lide mig om et par år,
dater jeg ham, hvis han er meget rig."
Så langt er hun ikke gået.
Det sagde hun ikke.
Men han virker som en god livspartner.
Dette bliver en konstant udfordring for ham i livet.
Jaså.
Han skal lære at komme videre fra at være "den gode, men kedelige fyr."
Det er den evige historie med ham.
Jeg er sikker på, det samme skete med Lauren.
Jeg håber, vi ser, hvad han har lært af den erfaring.
Godt. Vi så også livekoncerten, der ændrede tingene mellem Risako og Kenny.
-Kennys koncert. -Og tårerne trillede.
Han havde skrevet en sang om Risako.
-Han talte om den. -Den var tydeligvis om hende.
Jeg ville også græde.
Jeg vil bede dig om at genoverveje,
inden jeg rejser herfra.
Jeg vil tænke nøje over det.
Vi ses derinde.
Hvorfor kyssede de ikke?
Det var det perfekte tidspunkt.
-Hvad? -Vent...
Det passer ikke.
-Har du kysset nogen før? -Selvfølgelig!
Er det ikke utroligt, Tokui?
Jeg troede ikke engang, du ville kysse som gift.
-Jeg føler mig forrådt. -Ja.
Rui, hvad tænker du om scenen?
-Han var ret fuld, ikke? -Jo, han var.
Jeg gad vide, om han ikke tør uden alkohol.
Du har ret.
Han havde brug for alkoholens hjælp.
Hvis han var sådan uden at drikke,
ville de nok passe sammen.
Hun ser også ud til at kunne lide det.
-Ja, ikke? -Hun vil have, han tager føringen.
Du lyder, som om du har været sammen med Risako.
-Som om du kender hende. -Du lyder som en eks.
UGE 14
Han fortalte, hvad han føler. Og jeg sagde,
hvor meget jeg holder af ham.
-Som jeg ser det... -Dater I?
-Nej... -Har du besluttet dig?
Undskyld. Jeg overvejer det stadig.
Var det ikke skønt at se ham arbejde for første gang?
-Altså på scenen? -Han var så sej.
-Ja! -Jeg ville date en fyr,
-hvis han sang for mig. -Jeg fik gåsehud.
Han var fantastisk.
Ændrede det noget for dig?
Ja...
Selvom jeg havde afvist ham,
blev jeg rørt over at se hans hengivenhed og ærlighed.
Det er flot, at han stadig viser sine følelser for mig,
uanset om jeg gengælder dem eller ej.
Så du er ikke sikker, men finder snart ud af det?
Ja, det tror jeg.
-Jeg vil spise aftensmad. -Okay.
Skete der noget, mens jeg var i Okinawa?
Har Ruka gjort noget?
Ruka?
Ruka er meget interesseret i dig for tiden.
Med Ruka er der ikke...
Der er ingenting.
Jeg føler, han er et sted lige nu, hvor han bør fokusere på sig selv.
Så der er ikke sket noget.
Jeg talte med Risako på taget forleden.
Jeg sagde til hende, at jeg er bange for, at Ruka og jeg ikke har noget at tale om.
Under samtalen spurgte hun mig om, hvad jeg føler for Shohei.
Og det spørgsmål kom virkelig bag på mig.
Jeg var faktisk ret vild med ham. Det er bare, så du er opdateret.
-Okay. -Sådan følte jeg virkelig.
Jeg kunne lide ham. Endda når jeg tegnede,
gjorde jeg alt for ikke at lave noget, han ikke ville kunne lide,
eller som han ville finde uinteressant.
Jeg har forsøgt at imponere ham.
-Det anede jeg ikke. -Jo.
Jeg beundrede ham så meget.
Jeg husker, du fortalte mig noget, han sagde, da I snakkede sammen.
Da du spurgte ham om mig,
-sagde han, han kun så mig som en ven. -Jeg husker det.
Det var godt at vide, for jeg spekulerede på det.
Jeg havde en fornemmelse af, at han følte sådan.
Men siden det blev bekræftet...
...har jeg forsøgt at slippe af med de følelser.
Hvorfor vil du det?
Du ved ikke, om han virkelig føler sådan.
Hvis du synes, han er fantastisk, og du kan lide ham...
Det kunne jeg virkelig.
"Kunne"? I datid?
Det ville jeg ønske.
KAORI WATANABE, 29 ÅR ILLUSTRATOR
SHOHEI MATSUZAKI, 25 ÅR SKUESPILLER
HARUKA OKUYAMA, 24 ÅR SKUESPILLER
KENJI YOSHIHARA, 32 ÅR MUSIKER
RISAKO TANABE, 21 ÅR FITNESSTRÆNER
RUKA NISHINOIRI, 20 ÅR DELTIDSSÆLGER
MATSUE, TOKYO
TAISHI, 26 ÅR PARKOURATLET
Sådan!
Det ser godt ud.
Det ser godt ud lige bortset fra kolbøtten til sidst.
Fedt!
Du var skadet i en måned.
Jeg håber, den tid gav dig en værdifuld indsigt.
Ja, jeg var frustreret en tid.
Især fordi det skete på et skateboard.
Jeg tænkte: "Hvad i alverden laver jeg?"
-Jeg følte mig dum. -Det var sært.
Det motiverede mig til at lære at kontrollere mine egne bevægelser.
KODAI, 24 ÅR monsterpk, CHEF
-Hvordan går det ellers? -Fyren sagde, han kan lide mig.
-Jaså? -Kenny... Jeg ved ikke, hvad jeg skal.
Hvad jeg skal svare.
-Kenny? -Ja.
Han kyssede mig næsten.
Men jeg undveg kysset, da det skete.
-Hvorfor det? -Jeg ved det ikke.
Jeg ventede det ikke.
Så jeg skubbede ham væk.
Jeg tror, din reaktion viste dine ærlige følelser.
-Tror du? -Sikkert.
Livet er fuld af prøver. Og i den prøve
reagerede du instinktivt og gav dit ærlige svar.
Det tror jeg.
Om du så er 99 procent sikker på
at kunne klare et spring, kan den ene procent dræbe dig.
Du klarer det ikke.
Din umiddelbare reaktion, der siger: "Jeg ved det ikke,"
beviser, at du ikke tror, du klarer det,
eller at du ved, du ikke vil.
Jeg ved ikke, hvilken af delene det er.
ER UDE. - KENNY FILMER. - SHOHEI
Hvad har du lavet?
I SHIZUOKA. - KAORI ARBEJDER. - RISAKO
Jeg var i et par Harley-butikker i dag.
Okay.
-De gav mig brochurer. -I Shinjuku?
Den her lå i Setagaya. Jeg gik og kiggede på vinduer.
Jeg ser på steder, hvor jeg måske vil arbejde efter Murasaki Sports.
-Vil du arbejde der? -Det ville være fedt.
-Virkelig? -Ja.
Har du stadig lyst til at gå efter Marvel-drømmen?
-Ja, Marvel ville være sejt. -Jaså.
For et stykke tid siden sagde du, du gerne ville
-arbejde på en Marvel-café. -Det sted...
Det så rigtig sejt ud indenfor, og de viser Marvel-film hele dagen.
Jeg var vild med det.
Jeg var derhenne efter arbejde forleden.
Men de ansætter ikke lige nu.
Men jeg fik noget at drikke.
En Iron Man-øl.
-Det er et fedt sted. -Er det?
Det lyder måske nedladende at sige det,
men jeg vil have, du tager dig sammen.
Hvordan mener du?
Det, jeg mener, er...
Da jeg var på ferie med gutterne fra Rod Motors,
var der en dreng ved navn Rei. Kan du huske, du mødte ham?
Ja.
Han vil også være en Marvel-figur.
Han har den samme drøm som dig.
Det fik mig til at tænke, at din drøm er ret umoden.
Jeg synes, du skal være mere forsigtig med
-de ting, du siger... -Ja, men jeg tror, alle drenge drømmer om
at blive en Marvel-figur.
Men der er forskel på
at sige som 20-årig, at man vil være en Marvel-figur,
og at sige det, når man går i tredje klasse.
Der er en kæmpestor forskel.
Når man spørger ind til, hvordan du vil arbejde med Marvel,
siger du, at du ikke vil være skuespiller, og at du bare vil være Spider-Man.
Jeg forstår, at du er en stor fan.
Det med at lave spind med hånden.
Det tror jeg ikke, du skal sige til folk.
Det er fint, du er vild med tegneserier.
-Men at håbe på superkræfter er... -Jeg forstår, hvad du siger,
men computergrafik kan få det til at se ud, som om jeg laver spind som Spider-Man.
-Ville det se autentisk ud for publikum? -Ja.
-Som om Spider-Man var der? -Ja.
-Ligesom på film... -Det vil jeg opleve.
-Forstår du? -Vil du opleve det?
-Det lød måske underligt... -Hvad?
For alle dem, der ser mig, skal det se ud, som om jeg er Spider-Man.
Dine muligheder er uendelige, da du kun er 20 år.
Men du burde sætte mere realistiske mål.
Der er sikkert folk, der vil opmuntre dig til
at følge din drøm og blive Spider-Man.
Men jeg tror ikke, de tænker på, hvad der er bedst for dig.
Hvis du for eksempel virkelig vil arbejde i udlandet,
-skal du lære et andet sprog. -Ja.
Læser du engelsk for tiden?
-Nej, det gør jeg ikke. -Gør du ikke?
Det ville være et godt sted at starte.
Jeg føler, jeg har nemmere ved at lære gennem samtaler.
Jeg tror, det ville være nemmere at lære,
hvis jeg for eksempel taler med turister på arbejdet.
-Med udlændinge? -Ja. Selve udtalen.
-Ved du, hvad "it's" betyder? -Ja.
Det gør jeg ikke...
-...men jeg vil prøve at bruge det. -Vil du bruge "it's"?
Og "this". Hvad betyder "this"?
-Det ved jeg ikke. -Brug det om ting.
Ja. Jeg spørger for eksempel: "This one?"
Jeg foretrækker at lære gennem samtaler.
For eksempel: "Just a moment, please."
Jeg ved ikke, hvad "just" eller "moment" betyder, men "please" er vent, ikke?
-"Please" er... -Det betyder vent eller bliv, ikke?
Sådan har jeg forstået det.
Man bruger "please", når man beder om ting såsom et par sko.
Idéen med at lære engelsk for at opnå dine mål
opstod for en måned siden.
Det er nemt at sige, at du vil gøre noget, eller at du vil være noget.
Men det er vigtigt, at du holder dit ord
og virkelig gør det, du har sagt, du vil gøre.
Sådan opnår man tingene.
Hvis du ikke handler, vil det blive ved med at virke,
-som om du bare sejler af sted. -Virker det sådan?
Du virker lidt uden mål.
Det kan jeg ikke lide.
Så ender du med at være det, du hader mest, en tåbe.
Jeg vil ikke ende som en tåbe.
SHIBUYA, TOKYO
Hvordan har du haft det?
-Godt, håber jeg. -I lige måde.
Din event nærmer sig.
Ja! Udstiller du ikke også lige nu?
MAI TSUNOO, 31 ÅR FORFATTER
-Din "insektudstilling". -I næste uge.
-Eventlokalet i Midtown i Roppongi? -Ja.
Tak, fordi du kom! Jeg ved, du har travlt.
-I går... -Ja.
...talte jeg med professor Yamanaka.
Var det på Tokyos universitet? Jeg blander dem altid sammen.
Vi mødtes der.
Jeg har arbejdet som illustrator i tre år,
og nu kan jeg leve udelukkende af det.
Men han sagde, at jeg ikke burde fokusere på det økonomiske lige nu,
men i stedet forbedre kvaliteten af mit arbejde,
og at det vil være for sent, når min popularitet daler.
-Hvor frygteligt! -Jeg var chokeret!
Jeg føler, at jeg snart vil blive glemt.
-Hvorfor? -Han ser det måske ikke på den måde,
men jeg føler mig presset.
Folk kender mig nu, og jeg føler, jeg er på toppen.
Hvis jeg ikke bliver dygtigere, mister jeg måske arbejdet.
Hvorfor er du så fortvivlet?
Jeg tænker altid på det, når jeg ser mit arbejde.
Alt det nye, jeg skaber, ligner alt det, jeg har lavet før.
Jeg har fans, der kan lide den konsekvens.
Men jeg har på fornemmelsen, folk vil blive trætte af det.
Det er svært at arbejde mod begge mål samtidig.
Du har arbejdet foran dig,
men du skal også planlægge tre-fem år frem i tiden.
Det bekymrer mig også, at arbejdet ikke er spændende. Jeg mangler inspiration.
-Jeg får ingen input. -Det kender jeg!
Det gør mig også nervøs.
For et stykke tid siden var jeg i Shibamata med Shohei,
som bor i Terrace House, og den tur gav mig inspiration.
Ellers føler man sig som de der nudler, der fjernes.
Man bliver reduceret som nudlerne.
-Jeg bliver mindre, indtil jeg forsvinder. -Ja, jeg forstår.
Jeg vil løse de ting, som jeg føler, holder mig tilbage.
Jeg føler, jeg ikke er god til at tegne,
så jeg begynder at gå på kunstakademiet.
Alle tiders.
Generer det dig, at du ikke er kunstuddannet?
-Rigtig meget! -Virkelig?
Shohei er uddannet på et kunstakademi.
Jeg har været interesseret i ham fra starten.
Jeg er ikke forelsket og vil holde ham i hånden.
-Okay. -Men jeg vil gerne lave kunst,
som han synes, er sej.
Jeg føler mig lidt underlegen, fordi han er kunstuddannet.
Alt det, han laver, er spændende.
Jeg synes, han er dygtig til at lave ting,
der taler til hans målgruppe.
Det får mig til at føle, jeg kun har lavet middelmådige ting,
der appellerer til flertallet.
Det er ikke tit, man møder folk som ham.
Det er sjældent. Men det kan jeg ikke sige til ham.
-Det ville være for pinligt. -Virkelig?
-Jeg er hjemme. -Velkommen hjem!
-Hej. -Hemmeligheden er afsløret.
Det dufter godt.
Vi laver et tacoparty.
-Det hedder "tacopa". -Tacopar...
"Tacopa", ikke takoyaki?
Virkelig? Alle tiders.
Vi vidste, du blev vild med tacoer, da du var i Okinawa.
Tusind tak. Tak!
-Er Kaori ikke sød? -Tak for kunstværket.
-Var det dig, Risako? -"Tak, Kenny."
-Vores sidste middag. -Sidste gang.
-Tak for alt! -Tak.
Sig ikke det. Det er så trist.
-Velbekomme. -Velbekomme.
-Dejligt.
Det er lækkert!
-Mums. -Er det ikke godt?
Har du hygget dig her?
Der har været mange gode oplevelser.
Jeg har fået gode venner.
Vi fejrede endda Reiwa.
-Ja. -Ja, vi gjorde.
-Reiwa... -Og vi fejrede din fødselsdag.
Jeg har haft så mange gode oplevelser her.
Hvad tid går du?
-Klokken 8.00 cirka. -Okay.
-Det er tidligt. -Ja.
Men jeg er oppe.
Jeg går på badeværelset.
Der er så meget, jeg gerne vil sige, men jeg kan ikke. Det gør mig flov.
-Det bør du. -Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Ja. Så du ikke fortryder.
Hvad?
-Han har skiftet tøj. -Har han?
Blusen var for stram.
-Har du fået nok at spise? -Jeg er mæt.
Kan vi snakke sammen?
-Hyg jer. -På taget eller i opholdsrummet?
På taget.
Gad vide, hvad de vil snakke om.
-Hvad sker der med dem? -Jeg aner det ikke.
Bare de ikke siger: "Jeg er glad for, jeg mødte dig."
Hold op. Han rejser jo. Hvad er der galt i, at det slutter sådan?
Hvorfor trækker hun tiden ud med det der "elsker, elsker ikke"?
Det er dødkedeligt.
Det var grimt sagt.
Kaori indrømmede, at hun rent faktisk føler noget for Shohei.
Hun må beundre ham meget, hvis hans mening om hendes arbejde betyder så meget.
Shohei er bare den, der er nærmest,
som har den uddannelse, hun drømte om.
Så nu føler hun sig uberettiget presset til
at lave ting, han ville rose hende for.
Det lyder ikke som en forelskelse.
Spændende. Det leder os til det alvorligste problem.
Sikke et problem!
Ruka er nådesløs med sin evige klogskab.
Det, der forvirrer mig mest,
er, at han ikke er interesseret i at blive skuespiller.
-Spider... -Han vil lave spind.
Han vil have hjælp til at se ud,
som om han rent faktisk kan gøre det.
Så han ved godt, at spindet ikke kommer ud af hans hånd.
-Men... -Det ved han i det mindste.
Computergrafik skal få det til at se sådan ud.
Torichan, du får ham til at lyde som et fjols.
-Måske... -Måske kan vi...
Vent...
Måske burde vi overveje igen, om vi kan lave tråde med hænderne.
-Måske kan vi. -Undskyld?
-Vi bør ikke begrænse os selv. -Edderkopper kan.
-Kan edderkopper? -Ja, de kan.
-Edderkopper kan. -En rigtig edderkop kan.
Edderkopper kan. Sådan er de skabt.
Vent. Vi forsøger at føje Ruka, og nu virker vi dumme alle sammen.
Det går nedad bakke for os.
Han siger, han vil have en til at bruge computergrafik på ham,
så det ser ud, som om han skyder spind ud af hænderne.
-Det er det eneste, han vil. -I en nøddeskal.
Så kan han bare tage til Universal Studios
og prøve en attraktion, der gør det for en.
-Det vil være nok. -Vil han bare prøve det én gang?
Det tror jeg.
Jeg tror virkelig, Ruka vil optræde som Spider-Man.
Optræde som ham hvordan?
-Hvad betyder det? -Det skal virke autentisk.
Rukas advokat giver ikke op.
Sikke en advokat.
-Hvor fandt de hende? -Hun opgiver ikke.
Så vedholdende.
Det må have gjort ham vældig populær før i tiden at lave sjov med det her.
Ja, da han var i en alder, hvor det stadig var sødt.
Det har måske været okay indtil nu.
Han er svær at gennemskue. Og med Marvel-baren
troede jeg, han havde undersøgt tingene,
men de har ingen ledige stillinger.
-Ja. -Da han blev spurgt, hvad han gjorde,
sagde han, at han drak en Iron Man-øl.
Det er som et afsnit af Hajimete no Otsukai.
-Ja. -Han sagde det uden at blinke.
Han sagde også, at han heller ikke læste engelsk.
Han sagde: "Det er ikke mig.
-Jeg taler med hjertet." -Nogenlunde.
"Jeg ved ikke, hvad 'it's' betyder..."
Hvordan er det muligt?
Det er ikke engang et komplet ord.
-Det er nemmere at lære sprog... -Advokaten kommer med sit modargument.
...i omgivelser, hvor det bliver talt. Det går hurtigere på den måde.
-Sådan lærer små børn det. -Ja.
-Hvis han var et lille barn. -Han er et lille barn.
Så er han et lille barn fra nu af.
Han kan slet ikke engelsk,
så måske lærer han hurtigt. Hvad tror du, Rui?
Jeg begyndte at lære det som 18-årig i USA.
Jeg talte ikke et ord inden.
Men det gør du nu! Så der er håb for Ruka.
Jeg tror ikke, de to kan sammenlignes.
Han taler ikke engang ordentligt japansk.
-Du har ret. -Det er sandt.
Så er der masser af tom plads i hans hjerne til engelsk.
Flere terabyte af ledig hukommelse.
-Masser af potentiale. -Og tom plads.
Jeg vil høre de andre ord på engelsk, som han tror, han forstår.
"Pan" er nok et af dem.
-Helt sikkert. -Det er ikke engelsk, Ruka.
Du har ret.
Det ville jeg gerne fortælle ham.
-Det er godt at være lidt uvidende. -Han er mere end "lidt".
Undskyld, jeg stjæler dig.
Bare rolig.
Det er køligt. Vil du have en jakke?
-Jeg er okay. -Er du?
Du gav mig tid til
at tænke over, hvad jeg føler, indtil i dag.
Så...
...jeg er sikker på, du gerne vil have et klart svar lige nu.
Men det har jeg ikke.
Jeg er ikke sikker på, hvad jeg føler, selvom du gav mig mere tid.
Men jeg vil ikke bare smide det hele ud af vinduet.
Jeg holder for meget af dig.
Så...
...hvis det er i orden med dig...
...har jeg brug for mere tid.
Jeg vil gerne have mere tid til...
...rigtigt at lære dig at kende.
Men det virker for slapt,
og du skal vide, at jeg tænker seriøst over det.
Ja.
-Så jeg forlader huset sammen med dig. -Hvad?
Jeg forlader også huset.
-Hvis jeg bliver... -Hvad?
Hvad siger du?
Jeg kunne lære en masse her i selskab med så mange forskellige folk.
Men arbejdet er vigtigere for mig lige nu
og at lære dig at kende.
Det er vigtigt for mig at lære dig at kende.
-Så jeg rejser også i morgen. -Virkelig?
-Det er planen. -Virkelig?
Ja.
-Er du forvirret? -Nej, jeg forstår det.
-Forstår du det? -Ja.
Jeg er rigtig glad. Helt ærligt, det gør mig vildt glad.
Kommer du ikke nærmere?
Jeg bliver her.
Det glæder jeg mig til.
I lige måde.
Skal vi gå ned igen?
Desserterne så rigtig lækre ud.
Den med mango i?
-Mango? -Ikke den?
-Sikke I slapper af. -Hej.
-Hej! -Undskyld, det tog så længe.
-Vil du læse den her? -Jeg vil læse One Piece.
Hvad snakkede I om?
Altså...
Vi talte om, at min plan er at rejse i morgen...
Så jeg rejser i morgen med Kenny.
-Gør du? -Gør du?
Mener du det?
Ja.
-Må jeg spørge? -Ja.
Er I kærester?
-Nej. -Er I ikke?
Vil I date hinanden?
-Er I ikke kærester? -Hvorfor ikke?
Jeg bad Kenny om lidt mere tid til at lære ham bedre at kende.
Så...
Du har tænkt meget over det.
Det har tynget dig.
Det er godt, at I tager jer tid til at finde ud af det.
Det haster ikke.
Det her er trist.
Det er meget trist.
Vi har skændtes så meget.
Jeg håbede, vi ville nå dertil,
hvor vi forstod hinanden bedre og fandt plads til hinanden.
Så jeg er ked af at høre, du rejser i morgen.
Jeg ved nu, hvor umoden jeg kan være.
Men du konfronterede mig direkte.
Det lyder måske sært, men det var godt for mig,
så det sætter jeg stor pris på.
Jeg har lært meget af denne oplevelse.
-Også når vi ikke var enige. -Vi lærte meget.
Du har også hjulpet mig meget, Kaori. Hele tiden.
Tak, fordi du delte så mange historier med mig.
Når du var der, Shohei, var det altid sjovt.
Ja, ikke?
-Hvor skamløst! -Du er altid sjov.
Men du kommer også med dine ubarmhjertige, kloge ord.
Når jeg var ked af det, var du der, Ruka.
Jeg elsker dig så meget.
Jeg elsker jer alle sammen.
Men mit ønske om at følge Kenny, hvor end han tager hen, er stærkere.
Jeg vil gerne lære ham bedre at kende, og derfor rejser jeg.
-Jeg er ikke alene. -Så ender det godt.
Ja.
Det er rigtigt. Lige præcis.
-Lad os skåle på det. -Ja.
Lad os drikke!
Risako...
...tak, fordi du har været min ven.
Skal vi snakke sammen?
Lad os snakke sammen et øjeblik.
-Det er bittersødt. -Det bliver ensomt uden dig.
Da vi er jævnaldrende,
sad vi sent oppe sammen mange nætter.
Det var så sjovt.
Jeg håber, du vil være venner,
-selvom jeg rejser. -Selvfølgelig.
-Vi lovede at være venner for evigt. -Ja, jeg husker det.
-Det føles så længe siden. -Ja.
Hvordan går det med Kaori?
Du hørte det, ikke? Vi havde aftalt at spise middag sammen...
-Nåh ja. Jeg hørte samtalen. -Ja, husker du det?
Hvordan havde du det med det?
Er det ikke normalt med stille øjeblikke på en date?
Det er underligt at tale hele tiden uden pauser,
Åbenbart...
...ser vi forskelligt på det.
Jeg ved ikke rigtigt.
Jeg føler, hun tænker for meget over
den stilhed, der kan opstå under en samtale.
Hvad tror du?
Kaori er opmærksom på andres behov.
Hun er meget sød på den måde.
Så hun vil nok bare sikre sig, at du hygger dig.
Det ville være dejligt, hvis du var lige så opmærksom på hendes behov.
Det kan godt være,
du har det helt fint med de øjeblikke, hvor ingen siger noget.
Men det gør hende nervøs.
Det ville være sødt, hvis du viste hende,
at du også er opmærksom på hendes behov.
Du har ret.
Det skal nok gå. Lad os gøre vores bedste.
-Vi står sammen. -Held og lykke.
Ja, det skal nok gå.
Kom.
Ja.
Sikke lidt bagage.
Ja, jeg sender resten.
Har du kun det der?
Nej, jeg har en masse.
-Undskyld. Klarer du det? -Nøglen stikker ud.
-Tak! Det er perfekt.
Tak.
RISAKO OG KENNY, TAK
Tak.
Det er stadig ikke gået op for mig, jeg rejser.
Det føles uvirkeligt.
Jeg burde være trist, men vi ses snart.
-Når som helst. -Sådan føles det.
Det føles som en almindelig morgen.
Da jeg så dig pakke, begyndte det at føles virkeligt.
Det går nok op for mig, når jeg er hjemme.
Det tror jeg også.
-Fortryder du noget? -Slet ikke.
-Det var et hurtigt svar. -Ja.
-Du var ikke blevet færdig. -Jeg fortryder intet.
-Skal vi gå? -Ja.
Denne del er svær.
-Giv mig et kram! -Det er for meget.
Jeg er ked af det.
-Hav det godt. -Giv også mig et kram.
-Tak. -Selv tak.
Han vil ikke slippe Kenny!
Vent, den side?
Som et lille barn.
-Tak. -Selv tak... Undskyld.
Tak.
-Vi ses til en koncert. -Jeg skal nok være der.
Tak.
Held og lykke.
Så går vi!
-Tak. -Tusind tak.
-Farvel! -Opfør jer pænt.
-De er et godt par. Ikke? -Jo.
Farvel.
-Farvel. -Vi ses snart!
Så er de gået.
De er væk.
SUEHIROCHO, TOKYO
Godmorgen!
YUSUKE AIZAWA, 20 ÅR SPILLER PÅ UKULELE, EDEN KAI
-Har du ingen tasker? -Ikke i dag!
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Det er noget siden sidst. -Ja.
Det er længe siden.
Der er kun gået to uger.
-To uger? -Jeg ved det ikke. Måske en uge?
Jeg husker, du sagde, du gerne ville lære at spille på ukulele.
Så vi tager i den butik, hvor jeg plejer at komme.
-Okay! -Der må vi gerne spille.
-Fedt. -Ja, det er lige derovre.
-På anden sal. -Over tebutikken?
Ja.
Den hedder Tokyoite.
MUSIKSTED
CHATIME, AKIHABARA
-Hvor sødt! -Ja.
Jeg vil have Milk Tea.
-Vil du? -Ja.
Jeg har hørt, de snart laver en tapioca-forlystelsespark i Harajuku.
-Det var i nyhederne. -Jaså?
-Man kan smage... Tak. -Tak!
-Koster det noget? -Jeg ved det ikke, men man kan smage
-mange forskellige slags på et sted. -Virkelig?
MUSIKSTED
Det er et C.
Her?
-Ja, med ringfingeren. -C?
Ja, tredje bånd. Sådan.
-Du er dygtig. -Virkelig?
For at afslutte... skal du spille en G7.
-Hvor var det? Her? -Ja, sådan.
Hvis det er baslinjen,
kan du spille akkorderne, og jeg spiller...
Hold da op.
Fandt du lige på det?
-Flot. -Hvor sejt.
-Fandt du på det? -Jeg improviserede.
Hvor sejt.
-Kom på besøg igen. -I huset?
Virkelig?
-I august... -Hvornår rejser du igen?
Jeg rejser den 5. august, men jeg tager til Kagoshima den 3. august.
Efter den koncert kommer jeg nok først til Japan igen til vinter.
-Virkelig? -Jeg er ret sikker.
Er der noget, du vil, mens du er her?
Jeg er sjældent i Japan
om sommeren, så...
-En fyrværkerifestival ville være dejligt. -Det lyder skønt.
Jeg håber, du når at se en.
Lige nu, hvis jeg skal være helt ærlig,
er jeg interesseret i at komme sammen med dig.
Så hvis du vil mødes for tredje gang,
kunne det på den baggrund være på en date.
Vi kunne se fyrværkerifestivalen.
Hvad siger du?
-På den baggrund? -Det, jeg mener...
Så vi kan ikke gøre det, hvis jeg ikke føler det samme?
Hvordan skal jeg sige det?
Jeg kan rigtig godt lide dig,
men lige nu kan jeg lide, hvordan du er som person,
ikke som en partner i romantisk forstand.
Okay.
Jeg vil gerne
lære dig bedre at kende som venner.
Jeg ved ikke, hvad det vil føre til.
Lad os se festivalen.
Hvis du vil.
Vil du gerne?
-Lad os tænke over det. -Okay.
-Skal du af sted? -Ja, jeg må hellere gå.
Jeg følger dig ud.
-Det var sjovt, tak. -Tak! Ring til mig.
Yusuke!
Han er sådan en god fyr, men...
Det ender altid i hjertesorg for ham.
Brutalt...
-Ja, ikke? -Det er meget brutalt.
Hun sagde faktisk, han er hendes type.
Men det siger kvinder tit, ikke?
Hun må have vidst, hun gav indtryk af at være interesseret.
Det er ondskabsfuldt at sige, når hun ved, han kan lide hende.
Vent lige lidt.
Han vil lære meget af at gentage den slags oplevelser.
Han er selv skyld i kun at falde for udseendet.
-Ja. -Han forelsker sig for hurtigt, ikke?
-Han elsker et smukt ansigt. -Det er en af de ting,
han har lært om sig selv. Der er meget at lære.
Det er slet ikke trist.
Forhåbentlig tænker han over, hvordan han kan blive taget mere seriøst.
Lige fra tøjet til hans opførsel
-skal han finde ud af det. -Det bør han.
Og der var duoen, da Risako også forlod huset.
-Sikke en overraskelse. -Ja.
Kenny ved aldrig, hvornår øjeblikket er det rette til et kys.
-Det var helt galt. -Tokui, hvad synes du?
Det chokerede mig.
Hans timing var elendig.
Hvordan kan man forberede sig på noget så brat?
For en voksen virkede det meget ensidigt.
Hans handlinger var meget umodne.
Din timing er bedre, Rui, ikke?
-Din timing. -Hvornår det er tid til at kysse?
Du scorer altid, så du må vide...
Har de to ting noget med hinanden at gøre?
"Du scorer, ikke?"
Du taler med verdens bedste basketballspiller.
Der skal være en vis afstand.
-Det er godt at være bevidst om. -Selvfølgelig.
Men må ikke nærme sig for hurtigt, men heller ikke holde for stor afstand.
Lige præcis. Det skal Kenny lære.
-Han er for hurtig! -Han er mere: "Jeg er glad! Kys mig!"
Han må tro, at det er velkomment i det øjeblik.
Han kastede sig over hende og rodede i hendes hår...
-Det med håret var også helt ved siden af. -Det var mærkeligt.
Hans modenhed svarer til Rukas.
Svarer til Rukas...
Mangel på sund fornuft kan ikke måles i Ruka-enheder.
"Svarer til Rukas."
Det nye ord for umodenhed er "Ruka".
Men Ruka forstår det med afstanden.
Jeg tror, Ruka ville vide, hvornår man kan kysse.
-Kenny tænker kun på sig selv. -Ja.
Ruka forstår bedre andres følelser.
-Han er følsom og græder tit. -Ja.
Næste scene er den sidste i denne uge, ikke?
Vi får nok et indtryk af de nye beboere.
-Vi får dem nok at se. -Fra fødder til ryg.
-Lad os se det. -Men det bliver tortur for Rui.
Du ser dem først senere.
-Ja. -Det er ondskabsfuldt!
Der går lang tid.
HON-ATSUGI, KANAGAWA
YAKINIKU, NAMI TILBEREDNING PÅ KUL
Jeg kan ikke følge med mere. Fortæl mere.
Kender du Terrace House?
Har du set showet?
-Jeg tænker på at flytte ind. -Hvadbehager?
-Jeg overvejer at flytte ind. -Nåh, flytte ind.
-Jeg skal bo der. -Det er rigtigt.
-Ja. -Mor og far, bliver I ikke ensomme?
Kan du klare det, far? Du vil føle dig ensom.
Tja...
Det vil han.
Måske græder han igen.
-Sig ikke det! -Måske græder du igen.
Og beder mig om ikke at rejse.
Du rejser også, når du skal på universitetet.
Hvad håber du, at du vil få ud af det, Emi?
-Jeg vil gerne forelske mig. -Vil du?
SHIMOKITAZAWA, TOKYO
Hej!
Hvordan går det, mor?
Er det et godt tidspunkt at snakke på?
For at gøre en lang historie kort,
skal jeg være med i et tv-show, der hedder Terrace House.
Jeg skal bo i et hus og dele værelse med andre beboere.
Der er seks i alt. Tre mænd og tre kvinder.
Jeg har et almindeligt job, hvor jeg starter i slutningen af oktober.
At bo i dette hus vil være et skridt på vejen til at opnå mine mål
og gøre drømmen til virkelighed.
Tak, mor.
Jeg elsker også dig. Kys.
Farvel, mor. Vi snakkes ved.
Tekster af: Vibeke Petersen